- Blir vi bra skådisar av det här? - Man slappnar av.
Och förbereds på det oväntade i en scen.
Jaha...
- Vad kul att du blev antagen. - Det tycker jag med.
Gene släpper inte in vem som helst. Han gillade nog din monolog.
Tack!
Hörni... Ryan Madison är död.
Va?
Då så, allihop... Fokusera.
Fokusera...
Jag önskar att det var första gången en elev blev nedskjuten, men nej.
Och det gör ont att säga det, men det var nog inte sista gången.
Vad gör vi nu?
Vi gör som Ryan hade velat och använder det.
Ursäkta, vad menar ni med det?
Använd Ryans död. De känslor du känner just nu.
Sorg, vrede och skräck.
Jag använder mitt förflutna i mina verk.
Om jag vill gestalta sorg, erinrar jag mig prinsessan Dianas död.
Eller dagen då min pappa föll ner från taket när jag var barn.
Ploff!
Eller nästa dag när han gick upp på taket igen.
Hej, pappa!
Eftersom alla är så ledsna -
- kanske vi kan muntra upp oss genom att spela karaktärer med peruker?
- Peruker? - Tja...
Det här är ingen lekstund.
Det är inte "Skål". Jag är inte Sam Malone.
- Du får ventilera efter lektionen. - Ja, det vet jag.
Jag har sagt upp mig för att fokusera på det här.
Det är fantastiskt! Vilket engagemang.
Jag står på tur! Jag vet det!
Du står nog på tur.
Alla är fortfarande chockade, så vi avslutar här.
Åk hem, och skriv gärna ner alla era känslor.
Men även om vi inte spelar teater -
- så lär vi oss fortfarande. Den här lektionen räknas.
Att lämna klassrummet är i sig en lektion.
Ni får alltså inget extra tillfälle.
Alla betalar full avgift för i dag.
Två döda i BMW: n som ska identifieras men liknar ryssar eller tjetjener.
- Får vi hjälp av gängroteln? - Cemenko är på väg.
En tredje kille satt i passagerarsätet och kom undan.
I Forden sitter stackars Ryan Madison...
Vänta... Kriminalassistent Loach. Gråter han?
Titta! Han gråter faktiskt. Han gråter på alla bilderna.
Har du inte hört? Han och Diana har gjort slut.
- Har de? - Ja.
Inom ett år?
- Då har jag vunnit 300 dollar. - Vad taskigt!
Han är kriminalare och hon människa. Det kan aldrig hålla.
Om roteln ville att han skulle ha en fru, hade han tilldelats en.
- Några grannar med kameror? - Nej, men...
- Det satt en liten kamera i bilen. - Vilken bil?
BMW: n.
Du har hittat en kamera i offrets BWM och berättar det först nu?
Det tog 20 minuter att komma på att det var en kamera.
- Jag trodde att det var en laser. - Ja, det trodde Rob.
Lyssna nu! Vi måste nog göra något. För Ryan.
- Vi borde ha en minnesstund. - Bra.
- Hemma hos mig... - På Jake's.
Min kompis Juan är bartender.
- Det låter bra. - Håll ett tal. Sjung.
Framför en av Ryans scener. Vad som helst som han skulle gilla.
Jag skriver det på kursens sida på Facebook.
Jag har inte Facebook...
Tjetjenerna vill döda oss. Kom till mitt hotell om du lever.
Vilka usla undertexter! Varför är de i skogen?
Vad kommer ungen att göra?
Jag har aldrig sett någon vara glad och arg samtidigt.
Sponsrat av en varg som angriper en häst.
- Har ni min video? - Ja, i kameran.
Jag vet. Ni ska ta fram den.
- Vi måste beställa en adapter. - Nej, gå och köp en.
Det finns 50 ryska elektronikbutiker i Glendale.
Loach och hans fru har gjort slut, så ni är skyldiga mig 50 dollar var.
Moss. Killar. Hur går det?
- Nej, Loach... Hur är det med dig? - Va?
- Ingen städning! - Det är jag.
Lugn!
Varför är du kvar här? Du måste sticka.
Nej, nu är det krig. Tjetjenerna lurade oss.
De anlitade dig och försökte sen döda dig. Du har ju en process.
Jag har pratat med Pazar.
Han sa att om du lämnar stan sopar han allt under mattan.
- Menar du det? - Nej, det sa han inte.
- Jag vet inte varför jag sa så. - Du vill skydda mig.
Tack, men jag har gått igenom stridsscenarier i ett tv-spel.
Utifrån det kan vi nog knäppa dem!
Jag sitter här i kommandocentralen och du är ute i fält.
Vi dödar alla Pazars killar och ger igen tillsammans!
Det handlar inte om killarna i huset. Det finns en hel organisation.
Och säkert fler i Tjetjenien.
Du har rätt, vi kan inte skjuta dem. Vi får ge oss av.
Ja. Eller nej.
Du får ge dig av. Jag stannar och tar tjuren vid hornen.
Skulle jag lämna dig här med tjetjenerna? Aldrig.
Jag har googlat på Tjetjenien. De är helt galna!
Fuches... Det är min oreda. Jag tar hand om den.
Okej, men sen kommer du till Cleveland och vi jobbar vidare?
- Precis som förut. - Ja.
- Vad fan gör ni? - Hej, Moss.
- Var är min video? - Den måste låsas upp med en kod.
Allt gick bra tills vi nådde skärmen.
- Så då gav ni bara upp? - Vi kollade olika sätt att låsa upp.
Vi fastnade lite i det.
- Hur många kodmöjligheter finns det? - Fyra siffror... Det är många.
- Vi försöker kontakta tillverkaren... - Ur vägen!
Det kan ta flera månader. Först provar man 0001.
Då vet vi att det inte var det. Sen provar man...
Inte 0002. Då fortsätter man...
- Vad fan? - Den låstes.
- Visste ni om det? - Vi ville inte få skäll.
Okej... Då får jag ringa FBI.
- Vilka svin ni är. - FBI?
Hej!
Vet du varför det gick åt helvete? Kramen! Du kom för nära måltavlan.
Som när jag var kock i armén. Jag döpte inte kycklingarna, bara...
Du har aldrig behövt ta konsekvenserna av ditt jobb.
Jag har skyddat dig.
- Hur ska du klara dig utan mig? - Jättebra. Nu går vi.
Jag lovade din pappa att inte låta folk trampa på dig.
Han räddade mig i Vietnamkriget.
- Under kriget. - Ja, ja.
En kasern i Connecticut på 60-talet är ett riktigt hemskt ställe.
- Jag måste svara. Jag kan ha vunnit. - Okej.
- Hallå? - Hej, Barry. Det är Sally.
Hej! Hur är det?
Ryangrejen är väl inte inställd?
- Nej, den blir av. - Bra.
Inte bra, men skönt.
Jag var så upptagen med att se till att alla fick en roll-
-att jag glömde bort mig själv.
Du får säga nej, men kan du göra en scen med mig?
- Vill du göra en scen med mig? - Ja. Alla andra har något.
Ja, självklart! Vilken scen?
Min senaste scen med Ryan. Det blir konstigt -
- men mitt framträdande kändes självständigt.
Har du sett "Tvivel"? Meryl Streep är nunna.
Hon får Phillip Seymour Hoffman att erkänna övergrepp på pojkar.
- Den låter jättebra! - Du får vara prästen.
Jag spelar gärna en präst som förgriper sig på små pojkar.
Ska vi öva på den?
Ja. Möt mig 18.30 på Jake's. Jag tar med repliker och kläder.
Du behöver inte vara manusfri.
- Då så. Tack, Barry. - Toppen! Hej då!
Siri, vad är "manusfri"?
Stopp där, cowboy.
Två resultat för "manusfri stopp där cowboy".
Hörde du mig inte, för helvete?! Jag skrek ju! Vad fan?
Jag pratade i mobilen...
Du, Barry, ärligt talat... Jag är ganska arg.
Men jag struntar i det just nu, för vrede är kontraproduktivt.
Jag vet att om rollerna vore ombytta skulle jag nog ha gjort som du.
Du gjorde det. Du försökte döda mig.
Nu är det ord mot ord.
Då så, Barry...
När du hade skjutit mig och jag hade förlorat medvetandet...
- Tog du då något ur bilen? - Nej.
- Något från instrumentbrädan? - Nej.
- Något som blinkande? - Hade du med dig kameran?
Va? Nej! Det vore ju galet.
Vi har aldrig pratat om det här.
Du, Goran? Barry och Fuches på silverfat.
Trodde du inte att jag skulle hitta dig? Du dödade två av mina män.
En av dem, Lucky, var den bästa tjetjenska lönnmördaren.
Så bra var han inte...
Du försatte mig i en stor knipa, Barry!
Lucky skulle ha utfört ett uppdrag i kväll.
Han skulle släcka en kille som gav oss konfidentiell information.
- Om en boliviansk stöldgodsgömma. - Håll käften!
Jag har ringt släkten och de skickar en ersättare -
- men vem vet hur lång tid det tar.
Det här mordet är...
- Det är brådskande. - Inte en chans.
- Varför inte? - Varför skulle jag?
Du lurade mig. Det ogillar jag.
- Det är passerat nu. - Någon av de kan göra det.
De är inte mördare. De är muskelknippen. Det är skillnad.
- Hank, då. - Du skadade honom!
Ja, armen är värdelös.
Den killen, då?
Vacha? Han är excentrisk.
Ser du det här förklädet? Varför har han det på sig?
Han behöver inte ha det på sig. Han är för självmedvetet läskig.
Han är lite överdriven. Vi fattar, liksom.
Nej, jag vill att du ska göra det.
Han vill att du ska göra det.
- Jag vill inte göra sånt längre. - Du... Va?
Jag sysslar inte med sånt längre. Jag vill inte.
Lucky, mannen som du mördade, var Vachas bror.
- Vacha grät hela dagen. - Sluta...
Det var jävligt irriterande!
Nej!
Säg åt honom att sluta! Goran!
När du går med på jobbet.
Han tänker fila tänderna på mig! Säg ja!
- Jag kan tyvärr inte. - Jo, det kan du!
Nej, säg åt honom att sluta! Goran!
Han måste sluta!
Man ska träffa bubblorna.
Jag jobbar.
Okej då.
Min dotters kompisar sover över och vi väsnas.
Vacha!
- Nej. - Nu så...
- Säg ja, annars dödar vi honom nu. - Barry...
Snälla.
Okej, jag gör det. Men sen får det räcka.
Inga fler uppdrag sen.
Vi behåller Fuches tills det är klart, så sätt igång.
Om ni gör honom mer illa eller om ni dödar honom...
...kommer jag tillbaka och dödar varenda en av er.
Är det förstått?
Han bryr sig om Fuches. Så fint.
Barry? Du gör det väl direkt?
Ja.
- Stoppa kampanjen mot mig. - Det kan du själv göra.
- Hur då? - Erkänn.
Varför försöker du...? Du försöker...
- Vad är det? - Det är riktigt allvarligt.
- Ja, det är det. - Jag missförstod dig.
Skulle det inte vara roligt?
- Med övergrepp mot barn? - Ungefär som "Family Guy".
Jag vet inte hur det är att vara pedofil.
Det behöver du inte veta. Bara hur det är att göra någon illa.
Tänk på någon gång när du har gjort någon illa.
Det var inte toan. Förlåt.
Vad gör ni? Är det "Tvivel"? Gör inte den.
Det är vår senaste scen tillsammans. Alla älskade den.
Pedofili passar inte på en minnesstund.
- Det här hade Ryan velat. - Ni bestämmer. Jag måste kissa.
- Vi kanske borde låta bli? - Nej, scenen fungerar alltid.
Från början.
"Du måste stoppa kampanjen..."
I ordboken definieras "döden" -
- som ett permanent upphörande av alla vitala funktioner.
"Minnas" definieras som att dra till minnes eller tänka på igen.
Även om Ryans vitala funktioner har upphört att fungera -
- så är han alltid med oss om vi tänker på honom.
Jag ska framföra en audition som Ryan hjälpte mig med.
Här kommer "polis nummer 2".
Ner på marken, för helvete! Ät smuts, bitch!
Jag saknar dig, Ryan!
Det är lätt att sluta röka. Det har jag gjort tusentals gånger.
Fenomenet liv och död är vardagligt och trivialt.
I kursen är jag Eric, men ni kan kalla mig Unchain.
Jag kan inte hålla igen...
Ryans manager. Skärp dig.
Det är absurt och galet, han ägde repetitionerna.
Han speglade varenda person han spelade.
Han gav mig fem dollar till mat. Förut levde han, men inte nu, Joe!
Din måltavla. I Eagle Rock, Kalifornien.
Hör av dig när han är död.
Radera allt ovanstående. NoHo Hank.
Du...
- Det är snart vår tur. - Okej...
- Var är du nu? - På en bar med dig.
- Nej, jag menar... - Va?
Det kommer att gå bra.
Oj, Antonio! Det var... speciellt.
Före sista numret vill jag presentera en gästtalare -
- som kommer från Wisconsin.
Han vill träffa er och uttrycka sin tacksamhet och sorg.
Mina damer och herrar, Ryans pappa, George Krempf.
När min son Ryan sa att han ville bli skådespelare -
- tyckte jag att det var dumheter.
Men efter att ha sett er uppvisning -
- är jag tacksam för att han var omgiven av så kärleksfulla...
Herregud, Ryan...
Vem gjorde så mot min pojke?
Barry! Vill du inte göra scenen?
- Jag har aldrig upplevt något sånt. - Jag vet, det var jobbigt.
Jag har aldrig sett något sånt. Killen har ju förlorat sin son.
Det är ingen fara, Barry. Det här är bra.
Känslorna är färgen i din verktygslåda som skådis.
Kursen handlar om att plocka isär det och hantera det.
Det kallas att vara mänsklig. Det är det som är skådespeleri.
- Jag vet inte om jag kan. - Vi hjälper dig.
Kom in igen. Kom!
Kom!
Vi kan hoppa över scenen.
Allt handlar ändå bara om fader Flynn.
Hej.
- Hej! - Du kom tillbaka!
- Skål för Ryan! - Ryan!
Bra att vi lät bli. Vem vill gå upp efter pappan?
Det vore inte rättvist mot oss.
Hur är det med dig? Mår du bra?
Ja. Tack för samtalet. Det kändes bra.
Jag ser fram emot att få färg i verktygslådan.
Kursen var känslosam i början, men så såg jag de andra uppträda -
- och då blev det lättare.
- Vad är grejen med dig? - Grejen?
Ja... Du är en svår nöt att knäcka.
- Är jag? - Ja.
Det här är ett misstag. Vi borde inte göra det här.
- Vad? - Ligga med varandra.
Det känns som om vi borde göra det, men det blir bara en enda röra.
- Vi borde inte göra det. - Jag tänkte inte på det.
Inte? Bra...
- Vill du komma in och prata om det? - Nej, jag ville bara följa dig hem.
Men tack för allt i kväll. Vi ses på lektionerna.
- God natt! - God natt.
Text: Ellinor Larsen www.sdimedia.com